Dohoda o používání zaměstnancova vlastního vozidla při pracovních cestách
 (podle § 1746 odst. 2 občanského zákoníku)

Zaměstnavatel:	……………
Sídlo/adresa:	……………
IČ:	……………
Zastoupený:	……………
(dále jen „zaměstnavatel“)

a

Pan/paní:	……………
Bytem:	……………
Narozen/a dne:	……………
(dále jen „zaměstnanec“)

uzavírají tuto:

Dohodu o používání zaměstnancova vlastního vozidla při pracovních cestách
1.	Zaměstnavatel bude zaměstnance vysílat na pracovní cesty, při nichž bude zaměstnanec na základě žádosti zaměstnavatele používat jako dopravní prostředek vlastní silniční motorové vozidlo.
2.	Zaměstnavatel a zaměstnanec se dohodli, že zaměstnanec bude k dopravě na pracovních cestách využívat výhradně své vozidlo značky ………………… , SPZ ………………… .
3.	Zaměstnanec předložil zaměstnavateli k nahlédnutí doklad o uzavřeném pojištění odpovědnosti z provozu vozidla (tzv. povinné ručení) a havarijním pojištění výše uvedeného vozidla.
4.	Zaměstnanec prohlašuje, že v době uzavření této dohody bylo v rámci pojištění odpovědnosti z provozu vozidla i havarijního pojištění výše uvedeného vozidla řádně zaplaceno pojistné, a zavazuje se k tomu, že bude toto pojistné i dále řádně hradit.

V	……………
Dne	……………

	Zaměstnavatel	Zaměstnanec

	……………	……………

Komentáře
Jestliže zaměstnavatel požádá zaměstnance, aby k dopravě na pracovní cestě použil vlastní motorové vozidlo, přísluší zaměstnanci náhrady jízdních výdajů podle § 157 odst. 3 a 4 zákoníku práce. Bude-li zaměstnanec jezdit na pracovní cesty vlastním vozidlem často, mohou si smluvní strany sjednat, že bude zaměstnanec vždy používat určité konkrétní vozidlo.
V důsledku uzavření této dohody dojde ke zjednodušení následných žádostí o použití vlastního vozidla při pracovní cestě, protože v těchto žádostech již nebude nutné konkretizovat, jaké vozidlo zaměstnanec použije, a postačí odkázat na použití dříve dohodnutého vozidla. Stejně tak nebude nutné zabývat se pojištěním zaměstnancova vozidla.
Lze rozhodně doporučit, aby zaměstnavatelé v souvislosti s vysíláním zaměstnanců na pracovní cesty konané vlastním vozidlem trvali na prokázání toho, že má zaměstnanec ke svému vozidlu sjednáno jak pojištění odpovědnosti z provozu vozidla (tzv. povinné ručení), tak i tzv. havarijní pojištění. Pokud by totiž zaměstnanec na pracovní cestě utrpěl na svém vozidle škodu, musel by zaměstnavatel v případě, že by vozidlo nebylo pojištěno, poskytnout zaměstnanci náhradu této škody.